On vist kaheksas päev? Või seitsmes? Ma enam nii teraselt uudiseid ei jälgi, väsitav on lihtsalt pisut. Meie eludes igatahes suurt midagi muutunud ei ole. Kui paljud räägivad imelisest vabast ajast, et raamatuid lugeda ja sarju vaadata, siis… me peame siiski 9-17 vahemikus ikkagi kodukontoris tööd tegema. Säästab vaid aja pealt, mis kuluks tööle ja tagasi sõitmisele.
Ma ise olen elus harjunud palju kodus töötama ja olema, nii et minu jaoks pole kodus olemine midagi uut. Küll aga olen väga teravalt hakanud tundma seda, et kui sa midagi teha ei saa, siis sa just seda teha tahad. Et kui sa ei saa minna kinno, hakkavad silme ees kohe jooksma need filmid, mida jubedalt oleks tahtnud näha.
Kui ei saa toidupoodi minna, siis tekivad kohe isud nende asjade järele, mida kodus ei ole.
Mul täna meenus, et kunagi matkal oli sama asi. Et vesi sai otsa ja kohe tekkis räige janu. No nii hull janu lihtsalt, kuigi füüsiliselt ei tohiks see nii hull olla. Lihtsalt sa teadsid, et ei saa vett ja ei saa seda niipea ja siis niiiii hullult tahtsid.
Aga ega hullu ole. Eile käisime Keila-Joal jalutamas. Ma kuulsin, et karulauk peaks juba kasvama, aga ei leidnud küll. Kui kellelgi mingi salakoht kuskil Tallinna läheduses on, võib kirjutada, luban, et võtan ainult pesto jagu.
Dokumenteerisin niisama pulli pärast tänase päeva üles ka, et mida me tegime.
Mõte pilte teha tuli alles lõunal, nii et siin on pasta spinati ja feta juustuga, mida me lõunaks sõime. Ma üritan lihaga natuke kokkuhoidlikum olla ja rohkem taimetoite vahele teha, sest kui liha saab otsa, siis võib tekkida selline “toit on otsas” tunne ja surve poodi minna. Meil vähemalt.
![](https://merje.ee/wp-content/uploads/2020/03/iso1.jpg)
Minu kodukontor on kaaperdatud abikaasa poolt, aga õnneks jagub meil mõlemal tööd praegu, erinevalt paljudest mu lähedastest, sõpradest või tuttavatest, kes on töö kaotanud. Selge see, et lähedasi aidatakse nagunii, aga kuidas teie aitate inimesi? Ehk on kellelgi mõni tore idee, mida teiste heaks teha, kes on kehvemas olukorras?
Mure pea kohal vasardab ikka – mis saab reklaamivaldkonnast, kui ettevõtted lähevad pankrotti, ja millest minu sissetulek sõltub?
![](https://merje.ee/wp-content/uploads/2020/03/iso2.jpg)
![](https://merje.ee/wp-content/uploads/2020/03/iso5.jpg)
Kassi elus ei ole midagi muutunud. Tema naudib aga ilusamaid kevadilmu ja päikest. Eriti meeldib talle see, et me oleme terrassile pannud lindudele toitu ja neid on tore vaadata. Meil on mingid mustad linnud tekkinud siia, kes reaalselt JOOKSEVAD ringi. Päriselt, nad ei lenda, vaid jooksevad mööda maad ja ajavad üksteist taga.
![](https://merje.ee/wp-content/uploads/2020/03/iso3.jpg)
Suur õnn on muidugi see, et kohvi saab juua minna terrassile. Uskuge mind, ma tean, ma olen pool elu elanud korteris. Ma reaalselt käin mitu korda päevas mööda aeda jalutamas, vaatamas oma kevadlilli ja tärkavaid tulpe ja…
![](https://merje.ee/wp-content/uploads/2020/03/iso4.jpg)
Rohkem soosides tubaseid tegevusi, on isolatsioon mind pannud ka tegema igast värke, mida ma olen ammu edasi lükanud. Näiteks taimede kasvatamine. Ma võin kihla vedada, et neist taimedest ei tule midagi, aga kes teab.
![](https://merje.ee/wp-content/uploads/2020/03/iso6-768x1024.jpg)
Samuti pole mul vabandusi, kui mu abikaasa soovitab mul aknad ära pesta, sest hommikuvalguses tunduvad need jube räpased.
![](https://merje.ee/wp-content/uploads/2020/03/iso7-768x1024.jpg)
Isolatsioon paneb ka nutikamalt kodus olevale toidule mõtlema. Kui me muidu tellime toidu koju kord nädalas ja praktiliselt iga päev käime ka nipet-näpet ostmas, mille järele isu on, siis nüüd… kui tuleb Nizza salati isu ja Türgi ube pole, siis pole. Tuleb salat ilma nendeta.
![](https://merje.ee/wp-content/uploads/2020/03/iso8-768x1024.jpg)
On arusaadav, et paljudel inimestel on praegu raske aeg ja võibolla tundub, et mul on siin trillalaa-trullalaa, siis tegelikult on mul ka murepilved pea kohal. Näiteks jäi tööst ilma just minu ema ja jumal teab, mis meid kõiki ees ootab. Aga püsides kodus aitame me olukorral kiiremini laheneda ja saame seda kiiremini kõik tööle tagasi minna.
![](https://merje.ee/wp-content/uploads/2020/03/iso9-768x1024.jpg)
Rents
19/03/2020 — 19:42
Mul on nii sitt iseloom, et kui mees hakkaks mulle rääkima, et aken on räpane, oleks ta ise ämbriga seal nühkimas. 😁 Minu oma koristab vähe, aga ei julge poole sõnagagi öelda midagi selle kohta. Mina jälle koristan kogu aeg ühtviisi, ei näe põhjust rohkem nühkida, kui sõbrad on külla tulemas – tema sellises olukorras hakkab isegi lapiga tolmu võtma, mida ta muidu kunagi ei tee.
merjeblogi
19/03/2020 — 19:55
Meil majapidamistööd jaotatud, et ma väga ei vaidle, kuna need enamasti minu kasuks. Tema töö oli täna saunauks mõõtu saagida ja paika panna, lisaks aiakäru- ja jalgrattarehvid täis pumbata. Ise eelistan tõesti paar akent pesta 😀
Rents
19/03/2020 — 20:29
Selliseid asju me teeme vist alati koos. Isegi autoparandusega (nii palju, kui seal tänapäeval üldse midagi ise tehakse) on nii, et mina ei tea sellest midagi, aga talle meeldib rohkem, kui ma a la lampi hoian või juttu ajan, kuni ta mingit jubinat vahetab.
Aga koristamisega on meil nagunii pigem nii, et koristan mina siis, kui ma mõnda teist asja väldin. Ei taha teha rõvedat matemaatika kodutööd ja saabki hoopis köögi põrand pestud. Kui ühel hetkel kool läbi saab, mattume mustusekihi alla.
merjeblogi
20/03/2020 — 06:54
Eks igas leibkonnas on omad reeglid ja kokkulepped. 🙂 Me teeme üldiselt asju eraldi. Kui koristame koos, siis ka on nii, et üks teeb näiteks köögi, teine vannitoa, siis saab kiiremini tehtud.
Rents
20/03/2020 — 07:37
Mhmh, ma ei mõelnudki kuidagi kritiseerida, lihtsalt ikka huvitav näha, kui erinevalt inimesed elavad. Teie variant on ilmselt efektiivsem, vähemalt blogi põhjal tundub, et te saate hulga rohkem tehtud (või on huvi hulga rohkem tehtud saada). Ma olen üsna kadedalt jälginud seda remondisaagat, aga tean, et ei oleks meil kummalgi niipeagi veel pealehakkamist. Teil on megakena tulemus ja vähemalt kõrvaltvaatajale jääb mulje, et viimne kui detail läbimõeldud.
merjeblogi
20/03/2020 — 08:27
Oiii 🙂 Missa nüüd meelitad, paned inimese punastama
Pille
19/03/2020 — 19:43
Keila-Joal seal jõe ääres, kus lukusüdamed on, ongi karulauku. Lihtsam leida, kui metsast salakohtadest.
merjeblogi
19/03/2020 — 19:53
Kus krt 😀 Mis lukud? Ma läksin lossi juurest parki… mööda juga edasi ja polnud midagi. Üks (tühja) korviga naine tuli mööda, ma ei taibanud talt küsida ka, et ehk teab
K
10/04/2020 — 07:01
Valesti läksid siis. Pead minema sealt restorani juurest
Anonüümne
19/03/2020 — 20:11
Viimsi paekalda alune on juba täis, aga suhteliselt sopane
merjeblogi
19/03/2020 — 20:15
viimsi kaugel krt, aga vb olekski huvitav läbi linna sõita, et mis toimub
noname
19/03/2020 — 22:02
kas pasta tegid ise? sest ma näen antud juhul spagette 😀 ema ei peaks muretsema, paberid ju olemas ja kindlasti kuskil on vaja tema ametis inimesi juurde
merjeblogi
20/03/2020 — 06:48
Ma nimetan kõiki makaronitooteid peenelt pastaks. Halb harjumus 🙂
noname
20/03/2020 — 08:23
kuidas on restoranid peened nimed toitudele välja mõelnud 🙂 🙂
https://www.vello42.com/nouandla/kuidas-restoranid-teid-petavad/
Rents
20/03/2020 — 07:42
Hmm, itaallased kasutavad küll pastat üldnimetusena, st see on nö katustermin ja hõlmab ka spagette. Kas eesti keeles kasutatakse kuidagi teisiti?
merjeblogi
20/03/2020 — 08:23
Eestis on makaronid 😀
Kapsauss
20/03/2020 — 10:50
Eestis on ju tegelikult makaronid ja spagetid, pasta on selline uhkem nimi, aga vist hõlmab jah kõike ehk makarone ja spagette. Naljakas, et makaronid tunduvad kuidagi nii lihtne sõna, ja ma ka kunagi ikka rääkisin et makaronid ja makaronid, aga siis mingi hetk kunagi ammu mul sõbranna rääkis pastast, et pasta talle hirmasti meeldib ja lemmik asi. Ma siis olin et ee, nagu makaronid siis sulle meeldivad jah? Ja kui ma nüüd õigesti mäletan siis meil kodus kunagi tehtigi lihtsalt makarone ja spagette nii, et keedeti ära ja siis kõrvale midagi, aga mitte sisse otseselt. Ok vahel vanaema tegi tegelt juustuga ja vahel ka vorstiga makarone. Kuid nüüd pasta on vist justkui ikka mingi lisandiga alati sest itaallased ei söö niisama makarone üksinda ja see tehakse alati mingite muude lisanditega koos.
Rents
20/03/2020 — 21:10
Ma kasutan seda sõna rohkem siis, kui ei viitsi seletada. Näiteks kui ütlen boyfriendile, et ostku pastat, siis on mul täiesti savi, kas ta toob spagette või sarvekesi. Okei, sarvekesi või penne liscet ta ei ostaks ise ka, ta on isegi pirtsakam kui mina, aga minu jaoks ongi selline üldine sõna selle kohta, et “mingi pastatoode”
noname
20/03/2020 — 23:48
ma saan aru, et su meestuttav (maakeelde panduna) on väljamaalane? no nii ütlegi- mida sa jaurad ja jaurad siin juba mitmes kommentaar makaronide asemel muudkui “pasta” ja meestuttava asemel “poifrend”, me tahumatutest maakatest makaroniarmastajatest lugejad ei pruugi peenest keelest aru saada
merjeblogi
21/03/2020 — 05:57
Ajasid mu blogi perekooliga sassi või?
Tiina
20/03/2020 — 19:10
Keila-Joal on jōe äärt edasi jalutades jõe-saar, mis on tärkavat karulauku täis. Saarele saamiseks oli palgi äärde isegi käetugi ehitatud, nii et olulist ukerdamist ei olegi. Käisime täna sõbrannaga korjamas – saime mõlemad soovitud kogused. 🙂
Teesi
22/03/2020 — 21:53
Räästad on ilmselt need mustad linnud.
clara
25/03/2020 — 08:25
Räästad on katusel 🙂 ..need mustad jooksulinnud on musträstad. Talvituvad ka Eestis.